Mám to ve své moci. Technologie mi nevládnou. Já vládnu jim. To je název nové kampaně zaměřené na zlepšování digitálního zdraví české veřejnosti. Proč se O2 začalo tomuto tématu věnovat? Jak se dá index digitálního zdraví změřit? A jaké tipy se osvědčily Andree Záviškové z týmu marketingové komunikace, která tento projekt v O2 vede?
Andreo, proč se O2 začalo o digitální zdraví Čechů zajímat?
Tématu digitálního zdraví se věnujeme delší dobu v rámci nadačního program O2 Chytrá škola, kdy edukujeme pedagogy a rodiče. Teď jsme se ale rozhodli zaměřit na všechny. Jako technologický lídr to považujeme za jeden z našich závazků. Když lidem poskytujeme technologie a služby, tak chceme, aby je používali správně, ke svému prospěchu a aby se cítili dlouhodobě v pohodě.
Cílem O2 je zlepšovat život našich zákazníků díky skvělým technologiím. Dřív byla naše komunikace postavená právě na technologiích, ale z výzkumů vzešlo, že zákazníci od nás chtějí také poradit, jak je používat správně.
To je hodně široké téma. Jak jste se rozhodli ho uchopit?
Abychom zjistili, jak na tom dnešní společnost s využíváním technologií je, udělali jsme společně s odborníky z agentury NMS Market Research rozsáhlý výzkum napříč úplně celou populací. A vyšla z něj alarmující fakta. Ukázalo se, že nízký index digitálního zdraví má více než 1 700 000 Čechů. Nejčastěji to jsou mladí do 34 let. Navíc přiznávají, že nepoužívají technologie tak, aby se díky nim cítili v pohodě.
Zároveň nerozlišují rozdíl mezi klasickým a online světem. Online prostředí vnímají jako nedílnou součást svých životů, proto v něm tráví většinu času. Na druhou stranu si ze všech dotazovaných nejlépe uvědomují rizika spojená právě s užíváním technologií. To je takový paradox – oni se o tuto oblast nejvíc zajímají, ale zároveň v ní mají největší problémy.
Dá se říct, jak se to u nich projevuje?
Když jsou bez mobilu, tak se většinou cítí nervózní. Mají nutkání ho neustále kontrolovat. Ve volných chvílích nebo když se nudí, tak po něm automaticky sahají. Hodně z nich přiznává, že často jen bezmyšlenkovitě scrollují feedem. Stráví tím několik hodin času, ale když se jich zpětně zeptáte, co se dozvěděli, tak vlastně neví.
Lidé, kteří mají nízký index digitálního zdraví, tráví denně na telefonu přes šest hodin svého času. Vědí, že je to hodně, a sami uvádí, že ideální doba pro ně je zhruba tak o 3,5 hodiny méně, což je diametrální rozdíl. Naopak lidé s vysokým indexem digitálního zdraví, to jsou většinou ti nad 45 let, kteří využívají technologie jako nástroj, aby byli ve spojení a našli si informace, nemají problém telefon pustit z ruky. Tak ti tráví online necelé tři hodiny času a zároveň ten ideální čas si nadefinovali jenom o čtvrt hodiny méně.
Nedávno jste spustili komunikační kampaň. Jak v ní s výsledky pracujete?
Výsledky výzkumu nám potvrdily, že věnovat se dlouhodobě tématu digitálního zdraví má smysl. Proto jsme ve spolupráci se kreativní agenturou Elite Monday Lovers připravili kampaň, která se jmenuje Mám to ve své moci. Technologie mi nevládnou. Já vládnu jim. Není to o tom, že bychom chtěli strašit alarmujícími fakty a používat je v kampani, ale naopak dáváme lidem do ruky nástroj, díky kterému si mohou sami otestovat, jak na tom jsou v oblasti digitálního zdraví oni sami. Naši zákaznici tento test najdou přímo v aplikaci Moje O2, všichni ostatní na webu digitalnizdravi.cz
Jak jste test připravovali?
Ve spolupráci s výzkumnou agenturou a odborníky, kteří se digitálnímu
zdraví věnují dlouhodobě, jsme vybrali 15 otázek, které byly i v našem velkém
výzkumu. Ty jsou rozděleny do čtyř kategorií – fyzické zdraví, psychická
pohoda, mezilidské vztahy a také výkonnost a produktivita. Poté, co si uživatel
otázky prokliká, se mu ukáže skóre a zároveň vyhodnocení, jak si vede v
porovnání s populací a se svými vrstevníky. Podle výsledků rovnou dostane
základní personalizované tipy na to, jak pomalými krůčky začít využívat
technologie tak, aby se cítil lépe. Pokud je zajímá víc, na digitalnizdravi.cz najdou jednoduché rady, jak své digitální zdraví posílit
a co dělat, aby měli technologie ve své moci.
S kým na kampani spolupracujete?
V rámci O2 jsou do projektu zapojeni kolegové napříč firmou, zejména z digitálních týmů. Celou dobu spolupracujeme i s týmem odborníků – jsou to lidé ze Slovenské akademie věd, organizace Replug me a Národního ústavu duševního zdraví. Ti všichni se digitálnímu zdraví věnují dlouhodobě. Zároveň jsme do této kampaně zapojili čtyři ambasadory, kteří mobil skoro vůbec nepustí z ruky – Bena Cristovao, Naomi Adachi, Petra Švancaru a Týnku Šlingrovou. Ti prošli několika experimenty zaměřenými na využívání digitálních technologií. V rámci těchto experimentů jsme chtěli v praxi ověřit fakta z našeho velkého testu národa. Ambasadoři plnili různé úkoly a my jsme jim během těchto experimentů měřili třeba vodivost pokožky, srdeční tep nebo nervové vzruchy.
Experiment s Benem ukázal, že s mobilem v ruce si neodpočineme tak, jako bez něj. Petr zase dokázal, že technologie jsou skvělým nástrojem, jak být s lidmi v kontaktu, nedokážou ale nahradit osobní kontakt, protože osobní setkání přinášejí mnohem intenzivnější prožitky. S Naomi jsme se zaměřili na porovnávání se na sociálních sítích a s Týnkou na to, jak technologie, při nesprávném používání, mohou rozptylovat naši pozornost.
Přiblížíš nám, jak konkrétně některé z experimentů probíhaly?
Naomi porovnávala dvojice fotek – začínala od zvířátek a přírody, přes neznámé lidi až po fotky, kdy srovnávala sama sebe a modelku v plavkách. Ukázalo se, že srovnávání na sociálních sítích, třeba i nevědomé, nemá dobrý vliv na psychickou pohodu a dlouhodobě ani na fyzické zdraví. Nad konzumovaným obsahem bychom proto měli přemýšlet kriticky a brát ho spíš jako inspiraci.
Týnka zase zpracovávala krátký kognitivní test. Nejdřív jí při něm nic nerozptylovalo, po chvíli jsme jí začali posílat notifikace. I když ona sama tvrdí, že dokáže dělat víc věcí najednou a že jí to vlastně moc nerozptylovalo, tak podle naměřených dat jsme zjistili, že poté, co začala dostávat upozornění, test dělala výrazně pomaleji a s více chybami. Oči jí pořád těkaly do místa, kde se ukazovaly notifikace a vždycky, když jí nějaká přišla, zrychlil se jí srdeční tep. Notifikace rozptylovaly její pozornost a schopnost soustředit se. Technologie se ale naopak dají využít k tomu, abychom při práci byli efektivnější.
Budete s výsledky pracovat dál?
V návaznosti na experimenty děláme talk show, během které společně s odborníky a daným ambasadorem rozebíráme konkrétní témata a jdeme do větší hloubky. Zároveň vznikají tipy, rady, návody, jak technologie používat. Plánujeme i sérii workshopů, seminářů a inspirativních setkání s odborníky pro kolegy z O2.
![O2 digitalni zdravi workshop](/files/image_not_found.jpg)
Měla práce na kampani vliv i na tebe? Začala si sama používat technologie jinak?
Celá kampaň mi otevřela oči a objasnila spoustu věcí. Jsme s projektem sice na začátku, ale už teď můžu tvrdit, že je to skvělá aktivita. Nemůžu říct, že jsem o 180 stupňů otočila přístup k technologiím – technologie nejsou špatné, jen s nimi musíme umět zacházet.
Jsou to opravdu drobnosti, ale některé věci jsem začala dělat jinak. Třeba už nekoukám těsně před spaním do telefonu – to, dalo by se říct, se stalo mým večerním rituálem. Dobře, mám ho vedle postele, protože mi funguje jako budík, ale už nemám nutkání jen bezmyšlenkovitě scrollovat. Dám si režim Nerušit, ve kterém mám nastavené kontakty, které se mi dovolají. Pustím si relaxační hudbu nebo podcast „na dobrou noc“ a víc mobil neřeším.
Další příklad, který mohu uvést, je to, že když dělám nějakou práci, snažím se na ni soustředit a nenechat se rozptylovat. Může se to zdát naprosto triviální, ale pokud jste na pracovním callu, do toho píšete e-mail a kontrolujete mobil, tak ve výsledku se ani na jednu z věcí stoprocentně nesoustředíte a může docházet ke zbytečným chybám.
Nebylo to tak, že bych dřív bez telefonu nedala ani ránu, ale i díky těmto pomalým krůčkům zjišťuju, že se můžu cítit lépe. Není to o tom, že bych telefon odložila, hlavně digitální detox není řešením, ale když na něm trávím čas, tak se snažím nad tím přemýšlet a využít ho trochu jiným způsobem. Třeba když jedu MHD, tak se snažím nesledovat sociální sítě, ale spíš si pustit nějakou hudbu a vnímat svět kolem sebe. Není to tak, že bych se k tomu nutila, dělám to vlastně přirozeně, protože vím, že i tyhle drobnosti k něčemu jsou a z dlouhodobého hlediska to ten pozitivní efekt opravdu má.